На 24 юли 1715 година по случай брака на испанския крал Филип
флот, превозващ най-голямото съкровище в историята, отплавал от Хавана, Куба.
$500-те милиона в злато, сребро и скъпоценности
били наречени Кралската зестра.
Но в желанието си да сключи брака,
крал Филип заповядал на флота да плава в най-суровото време в годината.
И така, величествените галеони, натоварени с бляскавия дар,
попаднали в огромен ураган...
...и сякаш изчезнали в дън земя.
Филм на Анди Тенант
Златна възможност
Матю МакКонахи
Кейт Хъдсън
Доналд Съдърланд
Юън Бремнър
Алексис Дзена
Кевин Харт
и Рей Уинстън
Идиот, повреди го.
Режисьор: Анди Тенант
Какво беше това? - Кое?
Говоря за огромната подводна експлозия.
Алфонз? - Какво?
Имаш ли представа какво е това?
Предполагам, че е част от чиния на Хауърд Джонсън.
Имаш ли представа какво е това, приятел?
Това е. Това, човече, търся от осем години.
Осем години.
Благодаря ти, Господи.
Знаех, че ще те открия тук. Точно теб търсех.
Къде е лодката? Къде е? - Не знам.
Мислиш ли, че са я откраднали?
Открих я.
Какво имаш предвид? Къде е? - Близо е до теб.
Не. - Не знам защо, но не съм изненадан.
Не!
Здрасти, момчета. - Качвайте се.
Искате да знаете къде е лодката? - Отне ни минутка, за да разберем.
Потопихте я. - Къртис, забрави за лодката.
Открихме нещо. Имам предвид, че е ценно.
Големия Бъни похарчи цяло състояние за този боклук?
Защо лодката потъна? - Лодките потъват, никой не знае защо.
Искаш ли да ти покажа откритието? - Сигурно е бил компресорът.
Не ми помагаш. - Ще разберат, че ти пропиля парите.
Не си купил нов компресор?
Може да си тръгвам, нали? - Да, не ни трябваш.
Ти, предателско украинско прасе.
Спокойно! - Качвайте се в лодката.
Косата ми е съвършена. Както и прическата ми.
Маникюрът ти е невероятен. Къде си го правила?
Лакирала си се сама? Господи.
Ноктите ти са идеални.
Като великолепното ти лице и...
...страхотното ти излъчване.
Хубава си.
Лилиан, говорих с Теди и Пърди,
но те няма да кажат на редакторите си да не публикуват статии за нея.
Това им е работата.
Все пак има още половин дузина списания,
в които има нейни полуголи снимки,
прибираща се от поредния купон. Да забраним и на тях ли?
Не, уверявам те, че щом Джема пристигне,
поемам отговорност да проведа сериозен разговор с нея.
Ало?
Бившата ми съпруга. - Да, сър.
Какво мога да направя за теб?
Тес. - Извинявай, Тес.
Нищо, сър. Исках да ви кажа, че оценявам услугата.
Коя услуга?
Съгласихте се да спрем в Кий Уест, за да свърша една работа.
Работа?
Спомних си. Ще се омъжваш, нали?
Не.
Ще се развеждам.
По твое желание? - Да.
Не искам да се меся.
Няма проблем. Някой ден ще ви разкажа всичко.
Само ако искаш.
Благодаря ви отново.
Пак заповядай.
Изхарчих $62,581.43, за да ремонтирам лодката ти.
Къде са парите ми сега? - Боже, не знам. Навсякъде са.
Къде навсякъде? - По света.
Навсякъде по света? - Основно в Карибите.
Наложи се да купувам от почти всеки доставчик на екипировка
за гмуркане южно от Кий Уест.
Не му вярвам. - С парите закърпих стари дългове,
което, ако не друго, поне ще те успокои.
Защото сега аз ти дължа пари, а ти знаеш, че ще успея да ги върна.
Сега може ли да поговорим за чинията?
Хайде.
Това е чиния на Хауърд Джонсън. - Не е чиния на Хауърд Джонсън.
На гърба й е отпечатан фамилният герб на семейство Венгър.
И ако ми позволиш да се върна на лодката си,
преди записките ми да са се разложили, ще ти го докажа.
На мен ми прилича на логото на Арби.
Погледни филиграна по ръбовете.
Разбираш ли какво значи това?
Разкарайте нещастния му задник от острова ми.
Добре.
Може ли да взема съда?
Няма да ти трябва.
Значи знаеш, че е ценен.
Не, не, не! Дръжте го...
Момчета, правите голяма грешка.
Големия Бъни никога няма да открие Аурелия без мен.
Чували ли сте израза "Изпусни педя и изпускаш километър"?
Израз на гмуркачите е. Значи, че ако изпуснеш педя, изпускаш цял километър.
Може би останките са разпръснати на 35 километра.
Последни думи?
Да.
Кажете на Тес, че я обичам. - Добре.
Коя е Тес? - Жена ми.
Такава е поне до 10 часа утре сутринта.
Тя се развежда с мен,
а аз така и не разбрах къде сбърках.
Братко, никога няма да разбереш.
Хайде. - Къртис, спри. Помощ!
Помощ! Помощ!
Не мърдай!
Мамка му.
Потопи го! Използвай лодката, включи мотора!
Мамка му!
По дяволите!
Добре, момчета,
пожелайте ми късмет. - Късмет, мила.
Не губи хладнокръвие в последния момент.
Няма да й е нужно, в повечето случаи мъжът не се явява.
Защо го казваш? - Това е в кръвта му.
Какво знаеш ти? - Точно така.
Защитавай копелето и нападай любящите си приятели.
Сякаш нямам чувства. - Казвам, че не знаеш нищо за брака.
Чувал съм достатъчно.
Аз коментирам ли любовния ти живот?
Можеше, но само ако не бях най-щастливият мъж в света.
Престани. - Искам да имаш щастието,
за което аз и Еди благодарим на Бог всеки ден.
Той не преувеличава. Наистина го правим.
Както изглежда това ме кара да се чувствам като разярено животно.
Говорите сякаш никога не съм означавала нещо за него.
Казах само, че момчето има склонност да пропуска повечето ви срещи.
Снимай този пич!
Как я караш? - Господи, кубинец ли си?
Извади късмет, че те намерихме, мой препечени приятелю.
Вода, вода... - Изглежда скоро не си вкусвал
от свещения нектар.
Приветствайте Нептун и веселящите се по неговите могъщи вълни.
Слава на Нептун! - Слава на Нептун!
Чудесно спасяване.
Боже, мой.
По-бързо!
Тук завий наляво.
Ще му дам още няколко минути, г-н МакКинтри,
но ако не е тук до и 15,
ще трябва да присъдя всичко на г-жа Финеган заради неявяване.
Ще го убия. - Искаш ли да идеш в затвора?
Ако ще е извън Флорида?
Скъпа, не Флорида провали живота ти. Сама го стори.
Омъжи се заради секса, очаквайки от него да е умен.
Може да има проблем с колата.
Проблем с колата? - Да, разбирате ме.
Проблем с колата.
Затова трябва да има кола,
което е невъзможно, защото няма с какво да си я купи.
Той няма никакви пари.
Няма и представа как да се държи като зрял мъж.
Аз не мога да изтегля заем, понеже всичко е обща собственост.
Дори не мога да платя в университета и да защитя степента си,
което беше основното ми занимание преди да дойда тук на почивка.
Но както ти каза, сексът беше наистина...
Наистина невероятен.
Имате ли представа колко е унизително
да се развеждаш сам?
Ваша чест, има голямо недоразумение.
Тази жена
и аз все още се обичаме.
Не го прави, Тес. Знам, че оплесках нещата.
Но ще се променя във всяка насока, която смяташ за нужна.
Искам да те направя щастлива.
Бих сторил всичко.
Ще се виждаме с консултант.
Ще дойдеш ли с мен в Чикаго, както ми обеща?
Може би, ако това ще помогне.
Със сигурност ще се виждам с консултант.
Г-н Финеган,
не мога да изразя задоволството си, че според законите на Флорида
вие и тази жена сте разведени от 50-60 секунди.
Нещо повече, понеже не се явихте навреме за процедурата,
тя ще вземе всичко.
Разведени ли сме? - Страхувам се, че е така.
Защо?
Извинете ме.
Чакай, Тес! Трябва да ти кажа какво се случи!
Тес!
Открихме го, аз и Алфонз.
На стотина метра от рифа. Точно където смятахме, че е.
Докажи ми.
Извинете, имате ли химикалка и хартия?
Някой има ли молив, химикалка, хартия?
Безполезността ти е необятна.
Какво пък значеше това? Виж сега.
Добре, с Алфонз се гмуркахме
и аз се натъкнах на чиния за вечеря. Ето толкова голяма.
Почти цялата е бяла, но точно тук...
На гърба й имаше символ,
който беше син.
Това е гербът на семейство Венгър, Тес.
През цялото време си била права, казвайки го преди всеки друг.
Къде го откри? - На стотина метра от рифа.
Фин, не мога да повярвам. - И аз не можах.
Къде е чинията?
Точно в момента не е в мен.
Къде си я оставил? - Натам е.
Знам какво си мислиш, Тес. Но се кълна в Бога, че е истина.
Питай Алфонз. - Добре, къде е той?
Той също е някъде там. - Чудя се как можеш да ме лъжеш така.
Не мога да повярвам.
Наистина ли мислиш, че лъжа? - Защо не? Ти си лъжец.
Не мислиш ли, че моментът е неподходящ за лъжи?
И аз мога да нарисувам нещо подобно.
Тес, казвам ти, че вчера открихме 300-годишна антика.
Женени или не, ако не тръгнем по следите й, ще съжаляваме винаги.
Пропилях 8 години от живота си в подобни глупости.
Ще се върна в Чикаго, ще си взема дипломата
и ще прекарам живота си в преподаване, четене и писане на книги.
И в промеждутъка между тях ще срещна интелигентен и успял мъж,
който може да проведе цял разговор, без да повтаря "определено".
Първо, вече почти не я използвам.
Кога ще спреш да пробутваш историята за връщането ти в университет?
Обичаш историята? Тя е на дъното на океана.
Казваш ми, че искаш да прекараш живота си в мрачна стая,
правейки записки и пишейки книги
за нещата, които се въртят в главата на стар нещастник, стоящ оттатък,
неща, които ти всъщност си изживяла?
Докосвала си пясъка, прокарвайки пръсти в него.
Глупости.
Толкова съм щастлива, че вече не сме женени.
Откъде ще вземеш пари за обучението?
Това е най-хубавата част. Като продам лодката.
Ще продам лодката, която си е моя. Беше наша,
но ти пропусна развода ни, така че вече е моя.
Ще я ремонтирам, ще я продам и ще се прибера. Какво?
Трудно ми е да ти го кажа. - Кое?
Държиш се сякаш вината е само моя.
Бихте ли ми услужили с бастуна си?
Стига, Тес. Не би ме ударила.
Извинете.
Господи.
Боже мой.
Господи.
Явно не са те убили.
Не,
но ти благодаря за помощта.
Нуждаеш се от помощ. - Не си ми майка.
Така е. Може би се държа като такава, защото никога не съм имал своя.
Спокойно, Гари. - След като си тръгнах от Кий Уест,
Фин ще си хареса тази лодка и ще е на борда й до 10 минути.
Какво имаш предвид? Казала си му, че работиш тук?
Шегуваш ли се? - Не схващам.
Трябват му пари, Гари.
Нова лодка, екипировка, всичко.
Съмнявам се, че ще вземе нов заем от Бъгс Бъни.
Бъгс Бъни? - Лихварят, заради който се карахме.
Говориш за Големия Бъни Дийнз? - Да.
Големия Бъни Дийнз е заел пари на Фин? - Да.
Гари? - Той е много опасен.
Единствената му песен "Наричай ме пич" ми харесваше. Беше забавна.
Както и да е... - Имам проблем с крем супата.
Извинявай, мила. - Фин познава ли Найджъл?
Не, но ще се запознае. Не схващаш ли?
Той е гений в три неща:
търсене на съкровища, намиране на пари за тях и в още нещо.
Какво нещо?
Не е ваша работа.
Откъде мислиш да вземеш друга лодка? - Не ми се мисли затова в момента.
Току-що се разведох.
Искаш ли да ти предложа?
Не.
Виждал ли си голямата яхта, недалеч от сушата?
Не, коя? - Собственикът й е Найджъл Хъникът.
И какво? - Ще ти кажа само, че има $700 мил.
Исках да ви кажа, че се върнах на борда, което е очевидно.
Така че можем да вдигнем котва, когато сте готов.
Благодаря.
Да кажа ли на капитана?
Готов ли сте да вдигнем котва? Да тръгваме ли?
Всъщност не. Дъщеря ми Джема ще дойде днес
и й обещах да я изчакам.
Страхотно! Боже.
Кога ще пристигне? Откъде ще дойде?
Много ли е далеч? Все пак е чудесно.
Изпратих хеликоптера в Маями, но може да е навсякъде.
Забавно е, че ще я чакате в Кий Уест, след като ще идва с хеликоптер.
Така ли? - Да, защото хеликоптерът
ще кацне, независимо къде е лодката.
Имам предвид, че може да е навсякъде. Това е предимството на хеликоптера.
Тя иска да напазарува.
Какво правиш тук, Тес?
Аз съм новата стюардеса.
Но какво всъщност искаш?
Какво мислите, че искам, освен стюардеството?
Стюардество? Стюардеса.
Безпогрешното ми шесто чувство за преценка на хората.
Преценихте ли ме?
Не съвсем.
Справяш се с работата, но няма да останеш дълго.
Изпитваш голяма, но не всеотдайна любов към морето.
Справяш се със задълженията си превъзходно и без усилия,
характерно за човек, който използва една десета
от реалните си умствени възможности.
Така че...
Какво мислиш да правиш с останалите 90%,
когато вече няма да се развеждаш?
Надявам се да не съм навлязъл в прекалено лична тема.
Не, не сте. Изобщо не.
Последните ми години бяха много щури.
Хеликоптерът сигурно е негов. Дъщеря му се очаква днес.
Целият град е превъзбуден.
Къде каза, че се намира този музей?
Уотър Стрийт 2.
Добре, но всяка улица в този град се казва така.
Мястото притежава магическа атмосфера.
Може ли просто да намерите проклетия адрес?
Кордел, за подобни неща си има интернет.
Здрасти, тате. - Здравей, миличка.
Здрасти, слънчице.
Татко!
Приятен ли беше полетът? - Да.
Значи това е цялата лодка?
Да. - Толкова е сладка.
Не мога да повярвам, че сме в открито море.
Технически сме пуснали котва.
Ясно. Значи котвата ни е във водата?
Да. - Да. Добре.
Защото наистина искам да науча всички моряшки термини.
Ще успееш, скъпа.
Добре, ще пробвам пак. Извинявай, Найджъл.
Да, скъпа моя.
Можеш ли да не го подчертаваш толкова?
Не се ли справям добре?
Добре е.
Както и да е. Найджъл, помниш ли, когато днес ме попита какво правя тук?
Приятно пазаруване. - Благодаря, тате.
Опитай да не надвишаваш 50 хиляди.
Какво?
Вечерята е в 7.
Имам среща с приятели, но ще пробвам да се измъкна.
Може да ги поканиш, но искам да ме предупредиш.
Няма проблем. Обичам те.
Помощ! Цели две седмици с баща ми. По-добре ме убийте!
Шапката ми!
Виж! Шапката ти е като фрисби.
Можеш ли да обърнеш? Благодаря.
Добре, но няма да успеем да я хванем.
Боже!
Мамка му.
Господи! Ти го уби!
За Бога, какво е станало?
Тате, този мъж ми спаси живота.
Сър, сър...
Мисля, че не трябва да ставате, докато не се уверя...
Шапката твоя ли е?
Да.
Това беше най-смелата постъпка, която някога съм виждала.
Сър, благодаря ви много.
Благодаря. - И аз благодаря.
Ще се оправи. Има само малка цицина.
Не се движи много през следващите няколко часа.
Трябва да се прибера в града. - Не го препоръчвам.
Какво ще правя?
Мога ли да ви предложа горещ душ, чисти дрехи
и коктейл в 6:30? - Добре. Благодаря.
Настанете го.
Добре съм, добре съм.
Г-н Хъникът? Госпожицата го остави на лодката.
Джема, връзката ти с цивилизацията, скъпа.
Боже, бих умряла без него.
Вземи, скъпа.
Г-н Дийнз, винаги ми е приятно, когато посрещам ентусиасти,
независимо дали в море или на земята.
Но трябва да ви предупредя.
Няма начин да се отървете от съкровището,
щом веднъж е влязло в ума ви.
Искам да ми намерите Кралската зестра.
Бъни... - Големия Бъни. Само още една дума.
Той се състои от различни изумруди, нали?
Кордел?
Това е част от чиния, която открихме на Бахамите,
близо до Марселовия риф. Ако го обърнете,
ще забележите, че на него е изобразен герб на семейство Венгър.
Картинката отдолу.
Много е хубава,
но кои, по дяволите, са семейство Венгър
и защо трябва да ми пука за техния герб?
Не е добра инвестиция, защото няма да видя и пукнат долар,
но е шанс да извадя на показ история,
скрита в дълбините, със собствените си ръце.
За Аурелия!
Здравей, скъпа.
Какво правиш тук? - Приятна вечеря.
Бон апети на всички.
Предполагам, че и преди сте се срещали.
С Тес се запалихме по него, докато работех за Мо Фич.
Той е известен наоколо. Говори много, разказва истории.
Стар морски вълк е. - Изглеждате ми ексцентричен.
Благодаря, скъпа. - Бих се радвал да седнеш.
Мо Фич е най-уважаваният и известен търсач на съкровища в света.
Не го отричам. - Когато Фин срещна Мо,
той ремонтираше мотори и косеше ливади,
а в краткия интервал между двете го уволняваха.
Два пъти, Тес. Уволниха ме два пъти.
Извинете ме за секунда.
Мо го измъкна от локвата от моторно масло и слънчево мляко,
давайки му работа и занаят. Научи го на всичко, което може.
На почти всичко.
После се скараха заради оръдието, което открихме.
Докато не бяхме на работа.
Но от Аурелия, на пет километра източно от плаж Веро.
Съдът го присъди на Мо, защото екипировката беше негова.
Цялото море е свързано, нали?
Към какво, скъпа?
Кари и Виванте са си взели самолет от Юкатан.
Мислих, че можем да ги вземем, вместо да бездействаме тук.
Разкажете ни за съкровището.
31 юли 1715-та.
Ураган помита целия натоварен със злато испански флот около Флорида,
включително главния параход, Капитана,
на чиито борд, според историята, е била натоварена Кралската зестра.
Четиридесет ковчежета със скъпоценности и злато,
специално изработени в Ориента за новата кралица на Испания.
Казвайки скъпоценности, имаме предвид
индийски диаманти, бирмански рубини и колумбийски изумруди
с големината на юмрук.
Трябваше да започнем с причината за вълнуващия ни меден месец.
Мисля, че всички се досещаме.
След като загубихме делото,
решихме да се върнем в Испания за 2 седмици.
Всъщност прекарахме две години сред архивите на индийците в Севиля.
Прекарала си медения си месец в библиотека?
Добре.
Обичам те. - И аз те обичам, скъпи.
Всеки познат документ, официален препис или кралски указ,
отнасящ се за флота, е бил крит с векове.
Започнахме всичко за забавление, но решихме да проучим Аурелия
заради оръдието, което открихме във Флорида. Така се заехме с проекта.
Особено, когато научихме, че капитанът е бил 18-годишният Себастиан Венгър.
За който открихме, че е незаконен син
на генерал Дон Хуан Убиля, управляващ Капитана,
и мексиканската му любовница Франческа Венгър.
Решихме, че това е цялата история и я оставихме настрана,
докато Тес не откри забулена в тайни испанска книга, публикувана през 1905.
Името й е "Венгър: Семейството на 18-ти век".
Всъщност беше колекция от писма. - Питате се защо е тя е важна?
Защото Венгър са притежавали кервана, превозил Кралската зестра
през планините от Тихия океан до Карибите
и натоварил го в испанските галеони тук, във Веракруз.
Четейки го, изведнъж онемях,
защото разбрах, че пред мен е последното писмо за Франческа.
Убиля бе написал:
"Вярвам в Аурелия, защото е бърза и подвижна
и ще ни измъкне от бурите, които вероятно ще срещнем.
Но вярата ми е по-силна в Себастиан, който не познава граници.
Синът ни е добър и силен и е по-умен от стария глупак,
който напуска покоите ти все по-неохотно.
Славата на испанската корона ще е в сигурните му ръце".
Значи...
Убиля е направил размяната. С помощта на Венгър.
Преместил е Кралската зестра от Капитана в допълнителен кораб.
Защото? - Капитана е бил препълнен
и затова е бил тежък и бавен.
Не са се пазели само от урагани: британски кораби, френски капери.
След време с Фин решихме да си тръгваме, но открихме статия
за испански мореплавател, спасен от пустинен остров,
на който е прекарал 3 години след корабокрушение.
Близо до Марселовия риф? - Точно така. През 1718.
Три години след урагана. - Холандска фрегата,
заседнала в плитчините на рифа и, чакайки прилива,
те съзрели стар мъж, който си говорел с парче дърво.
Само че той не бил стар. Бил е 21-годишен.
Изглеждал е като Том Ханкс в онзи филм. Как се казваше?
"Корабокрушенецът". - Да.
Той казал на холандския капитан, че се казва Рафаел Серано
от кораба Франческа, който пренасял тютюн.
Това е името на майката на Себастиан. - Да.
Точно така. Казал още, че се е разбил на същия риф
заради плиткия 30-метров залив.
Явно наистина харесвате съкровищата.
Да. Много впечатляващо,
но все пак неясно.
Боже! - Само че Франческа
не е потънал в Марселовия риф.
Потънала е до крайбрежието на Веракруз през 1708
заедно с всички на борда, включително капитан Рафаел Серано.
Чакай, не схванах. - Нито пък ние.
Докато не открихме, че Франческа е бил собственост на семейство Венгър.
Да. Какво всъщност знаем за Себастиан Венгър?
Знаем, че е оцелял след ураган, корабокрушение,
гладуване, най-вероятно пирати и след това е излъгал.
Защо някой ще лъже, че не е част от най-богатия флот в историята?
Освен ако не крие огромна тайна.
Тайна, за чието съществуване, не знаел дори кралят на Испания.
Причината може да е само една:
чест.
Защото баща му му е поверил
най-ценните дарове, които човечеството е виждало,
той е трябвало да оцелее, за да заслужи доверието,
което Убиля му е указал в онзи съдбоносен ден във Веракруз.
Затова е излъгал.
Затова е спасил живота си.
И затова ние не можем да се откажем.
Себастиан Венгър е неизвестният герой на цяла една нация
и ние възнамеряваме да го докажем.
Какво е станало с него? - Със Себастиан?
Холандския кораб го е завел до Мартиника,
където седмица по-късно е починал от охтика.
Пиел е много?
Не, охтика, скъпа. Това е вид туберколоза.
Не значи, че е охкал, пиейки алкохол.
Господи, толкова съм глупава.
Ти ли? Аз мислех, че е умрял, стенейки от сексуално удоволствие.
Наистина ли? - Да.
Сериозно?
Наистина?
И така, това е идеята ни.
В по-голямата си част е на Тес, тя е мозъкът на операцията.
Джема, какво мислиш?
Мен ли питаш? - Да.
Търсене на съкровище в Бахамите
или месец с Кери и Виванте на Юкатан?
Ще ме научиш ли да се гмуркам?
Да, ще те науча.
Тес. - Здрасти, Алфонз.
Не сме се виждали отдавна. - Г-н Найджъл Хъникът, Алфонз.
Добре дошъл на борда. - Това е Джема Хъникът, Алфонз.
Приятно ми е да се запознаем.
Добре, стига.
На практика островът е триъгълен.
Има скали и урви, а там са пристанището, градът и плажът.
Открих чинията близо до рифа. На обратната страна.
Но не знаеш точните координати?
Не са ни нужни.
Защо? - Оставихме си ориентир.
Лодката ни се подпали и потъна.
Но не бихме го сторили с твоята. - Само с моята.
Нашата. - Моята.
Знаете ли, че островът е собственост на Големия Бъни Дийнз?
Кой? - Целият остров е негов?
Големия Бъни Дийнз. - Да, спомних си.
Той не уби ли някой с прякор Мъхестия зар,
Танцуващата пръчка или нещо такова? - Казваше се ЕкстраСи.
Все пак беше близо, а той бе напълно оправдан.
Нямаше как да го осъдят, защото уби всички свидетели.
Невъзможен си, Фин.
Островът е негов. Какво толкова? Водата не му принадлежи.
А как ще се почувства, като разбере, че вадим съкровище от водата
пред къщата му на плажа?
Ще ни помогне? - Казах ти да не се замесваш с него.
А ако ни потрябва храна, гориво или батерии?
Ще се успокоиш ли, Тес?
Аурелия ни чака.
Точно зад ъгъла е и цялата е наша.
Елате да видите тази лодка.
Има големи съоръжения, потопени във водата.
Тук ли открихте чинията?
Само виж, човече.
Как искам да прекарам уикенд в Париж на тази яхта.
Вече е заета. - Какво?
Този кучи... - Син!
Това е Мо. - Какво?
Кой е това?
Какво става? - Адът току-що замръзна.
Не мога да повярвам!
Аурелия е моя!
Не, ако я открия пръв!
Изглежда е тук от ден-два.
Откъде знаеш? - Решетките се спускат за толкова.
Но какво търсят тук? - Наистина ли не знаеш отговора?
Скъпа.
Ще ида да я утеша. - Не, оставаш тук.
Извинявай, но тя трябва да разбере, че може да привлича внимание
без да се прави на глупаво момиченце. - На какво?
Здравейте, добро утро.
Добро да е. Събрали сте интересни пътници.
Здрасти, Мо.
Здрасти, скъпа. - Светът е малък, нали?
Къде е неблагодарният ти съпруг?
Бивш съпруг. - Поздравления.
Намерихте ли нещо, г-н Фич?
Сър, дойдохме преди малко и ще разгледаме наоколо.
Може би ще желаете да се отдръпнете, за да не ви одраскаме случайно.
Ще кажа на капитана. - Да се захващаме за работа!
Хайде, остарявам! Да намерим малко злато.
Боже мой. - Какво?
Забавете ги. - Извинявай, Мо.
Виж ти. И това ако не е украинският слуга.
Не бих се изразил точно така.
Аз съм водеща фигура в собствената си история.
Защо всички, освен хората на тази лодка, мислят, че съм секси?
И ние мислим, че си секси. - Шегуваш ли се?
Гарантирам за себе си. - Джема, спешно ми трябва помощта ти.
Какво искаш? Съвет от експерт по глупост?
Виждаш ли колко са глупави те?
Да. - Те ще си останат такива, а ти не.
Точка. Да тръгваме.
Твой ред е. Давай, давай. - Добре.
Здрасти. Здравейте, аз съм Джема.
Здрасти.
Това е Джема Хъникът. Това е тя!
Здрасти, как се казвате? - Аз съм Щастливец.
Аз съм Джим. - Здрасти.
Здрасти. - Петручио.
Значи всички живеете на тази лодка?
Боже, това е Фин! - Джема!
Кучи син. Ще изкарам това копеле от там със собствените си ръце!
Луд ли си, Мо?
Кой, по дяволите, го взриви? Долу има човек!
Той поврежда решетката.
Никой да не го убива, освен мен.
Добре.
Фин?
Здравей, скъпа.
Ти си моето момиче! - Веднага се връщам.
Браво! Браво!
Мамка му.
Здрасти, Мо.
Здравей, Фин. Имаш ли нещо счупено?
Не мисля. - Добре.
Фин!
Само това ли можеш, старец?
Трудно ми е да запазя ентусиазма относно лидерството ти,
когато онзи старец продължава да те бие.
Той е не 56.
Не мога да го ударя. - Очевидно е, че не можеш.
Каква беше тази бяложълта Чесна 206?
Прилича ми повече на банан с крем.
Все още не мога да проумея изскачането му от водата.
Знам. И то държейки меч. - После направи идеален отскок,
а мечът се заби право в палубата.
Невероятно.
В него има нещо повече от явната сила на грубата му сексуалност.
Той е емоционално отдаден на задачата си.
Концентрира се. - Вижда нещо и го пожелава.
Преследва го и си го взима. - Мен вече ме взе.
Полудели ли сте?
Съжалявам. - Съжаляваме.
Внимание. Вдигам тост за вълнуващия първи ден
и за успешното възстановяване на великолепния ни лидер.
Наздраве. Найджъл, ти си човекът.
Той имаше предвид теб, глупчо.
Какво? - Мила, говореше за Фин.
Ако някой е заинтересуван, в приемната имам
чудесна колекция от пури за всеки, който иска да провали
вечерята на останалите. Освен това има и тарталети.
Има ли проститутки?
Съжалявам, няма. - Значи може да повикаме.
Сериозно ли говориш?
Не му обръщай внимание, Джема. Той обича да провокира.
Да, но в момента не сме във Франция, намираме се в Америка.
Отивам да си лягам. - И аз бях дотук.
Пълно съвпадение е, че и двамата си лягаме,
защото няма да го правим заедно. Очевидно е.
Това не е наша работа. - Дори не ни е любопитно.
Тя иска да каже, че... - Лека нощ.
Лека нощ.
Лека. Денят беше страхотен, Найджъл. Джена, сладки сънища.
Лека нощ, сър. - Лека нощ, Тес.
Надявам се...
Джема, надявам се,
че тук не ти е скучно.
Разбира се, че не е, татко. Много е забавно.
Да.
Още ли играеш джин руми? - Винаги, когато пътувам.
Искаш ли да пробваме?
Тес е. Не си въобразявай нищо, дойдох да поговорим.
Напоследък се отнасям прекалено критично към теб,
така че трябва да призная, че днес беше великолепен,
когато се гмурна при решетката им
и не можа да отвърнеш на Мо.
Спомних си как...
Там ли си?
Джин. - Какво?
Сто и пет.
Двадесет и осем хиляди.
Долара? - Всичко отива за благотворителност.
Скъпа, радвам се, че си наследила не само красотата и чара на майка си,
но и изключителния талант да измъкваш огромни суми от мен,
влагайки минимално усилие.
Какво има?
Не ги искам. - Извинявай, само се шегувах.
За да бъдем честни,
тя не се омъжи за мен по любов, нали?
Майка ми
е била 24-годишно крупие от Небраска.
Дал си й $500, само за да изпие по нещо с теб.
Оженили сте се след две седмици, когато си бил на 175.
51, за да бъдем точни. - Ядосан си, че опитва да вземе
достатъчно пари, преди да я захвърлиш? - Ядосан съм заради сумите.
Добре, тогава вземи моите, защото не ми трябват.
Повече не искам пари от теб.
Освен за храна. И дрехи.
И за пътни разходи.
Напълно сериозна съм.
Плашещо е, нали?
Джема?
Най-важното е, че обичах майка ти. Обичам и теб.
Вярваш ли в призраци, Къртис?
Изглежда си изключително глупав. - Звучиш като жена ми.
Бъни тук ли е? - Не те чувам.
Говориш от страната на глухото ми ухо. - Извинявай.
Къртис?
Заведи ме при Големия Бъни.
Големия Бъни едва ли ще се зарадва, разбирайки, че не си се удавил.
Добре.
По дяволите.
Кога за последно си го наострял?
През 1715.
Добре, момент.
20 души ме видяха днес на лодката на Мо.
Ако сега ме заведете при Големия Бъни,
ще е по-добре, отколкото да разбере от друг, че съм жив.
Само дето не решава той. - Кой, по дяволите, си ти?
Няма по-голям глупак от търсача на съкровища.
Не е ли така, г-н Финеган?
Кое е новото момче?
Това там е Сайръс. Новият шеф на екипа ми.
Той ми помага да променя, реформирам и подновя.
За какво ти е нужен? Ние се справяме.
Спокойно! - Боже мой!
Защо го направи? - Просто малка реформа.
Оставихте го да се измъкне не веднъж, а два пъти.
Надявам се вече да си по-концентриран. - Напълно концентриран и мотивиран.
Желанието ми за работа се повиши с 20% от момента, когато влязох тук.
Може ли да вметна нещо? - Какво искаш?
Искам да си купя време.
Все още дишаш, нали?
Да, за което благодаря. Сега ме изслушай.
Ако заложиш само на Мо, шансът да спечелиш е наполовина,
но ако заложиш на двама ни, ще покрием 2 пъти по-голяма зона,
а аз ще ти давам десет процента, от всичко, което намеря.
Плюс това, което вече ти дължа, разбира се.
Колко каза? - Десет процента от всичко.
Десет процента?
Би ли повторил? - Стига.
Дванайсет процента е идеално. - Не можах да те чуя. Колко каза?
Петнайсет процента, но трябва... - Извинявай, колко?
Осемнайсет, но дължа и на други. - Не ми звучи добре.
Двайсет процента е последната оферта.
Мамка му! - Добре, колко искаш?
Ще ти кажа колко.
Намери съкровището и ще те убия.
Колко му дължиш?
Господи, Тес.
Колко му дължиш?
На кой и какво дължа? - На Големия Бъни.
Нямам дългове към него. - Фин, колко му дължиш?
Просто ми кажи, за да знам.
Тес, трудно ми е да кажа точно колко.
Планът за плащане е сложен... - Колко?
Шейсет и две хиляди, петстотин осемдесет и един долар и 43 цента.
Засега всичко е наред. - Затова ли не ми каза преди?
Да.
Нямаше да дойдеш.
Напротив, щях.
Просто нямаше да е с теб.
Приключихме ли?
Със сигурност.
Добре ли си? - Да.
Какво ти има на лицето?
Удариха ме с бухалка за крикет.
Използваме нов стабилизатор... - Размърдай си задника.
Добре, да тръгваме. - Готова ли си, скъпа?
В пълна готовност.
Точно както преди, нали?
Здравей, скъпа.
Питие?
Вече си имам.
Знаеш ли какво се върти в главата ми? - Не.
Моля те, кажи ни, защото ще бъда много разочарован,
ако не разбера кое е 700 милионното нещо на Земята, което се върти там.
Забавно е. - Не, слушайте ме.
Ако съм холандска фрегата, заседнала в тихия риф
в същия залив, където Аурелия е потънала преди 3 години
на по-малко от 30 стъпки в най-чистата вода в света...
Как няма да я забележа?
Защото не е там.
Не знам. - Себастиан е казал точно къде е била.
Има го и написано.
Скъпи деца, цялата ви теория се гради на предположението,
че Себастиан е лъгал за всичко, за да не бъде корабът открит.
Защо тогава ще казва истината за мястото, където е потънал?
Според мен Аурелия не е в залива,
точно защото Себастиан е казал, че тя е потънала там.
Извинете, ще преместим лодката на завет заради идващата буря.
Няма ли да остане в яхтклуба?
Страхувам се, че не. Такси ще ви откара до северния бряг.
След това ще ви качим на яхтата. - По-добре да заложим на сигурността,
отколкото да съжаляваме. - Сър.
Винаги съм държал на сигурността.
Няма спор. - Би било ужасно да загубим
такава колекция от картини. - Или обувките на Джема.
Освен това сме близо до брега, нали?
Господи.
Какво? - Боже, разбира се.
Кое се разбира?
Ти си гений.
Стефан! Стефан! - Да.
Защо избрахте точно северния бряг?
Не сме, той просто е единственият, в който няма подводни скали.
Да! Той я е изкарал.
Защо си толкова щастлив? - Тя е заседнала.
Какво? - За да спаси съкровището,
Себастиан е изкарал целия кораб на сушата.
Залагам хилядарка, че ще открия нещо оттук до плажа.
Ти нямаш толкова.
Добре, нека са $10. - Нямаш и $10.
Добре, направи ги милион.
Какво правиш? - Мислиш ли, че ще те оставя сам?
Нямаш ли ми доверие? - Защо трябва да ти имам?
Открих оръдие! - Открих оръдие!
Какво си направил? Има две оръдия! - Две оръдия?
Освен това ти дължа милион долара! - Да, така е!
Открихме Аурелия, скъпа!
Ако някой разбере затова, ще ни прецакат веднага.
Не може ли да се насладиш на момента? - Наслаждавам му се.
Господи, благодаря ти.
Тук няма много. Вероятно са изгорили кораба
и са пренесли всичко към вътрешността.
Вижте, пистолет. - Супер.
Добре, какво знаем за Марселовия риф?
Има град, църква. - Проповедникът си има пещера.
Веднъж бяхме там. Разказа ни за първите заселници,
за религиозната свобода. - Мисля, че правим нещо важно.
Да, имаше нещо за...
Нещо за 1780-та.
Значи Себастиан е изпреварил заселниците със 70 години.
Ако има някакви сведения, те ще са в църквата.
Писма, дневници, проповеди. - Да.
Много хитро, Тес.
Тя е най-старата сграда на острова.
Когато Мо разбере, че сме изчезнали, ще стане като разярен бик.
Гледката няма да е за изпускане.
Искам да кажа, че нямаме много време.
Господи! Спри лодката!
Току-що ми хрумна! Било е пред нас през цялото време!
Кое? - Скъпоценния Джем.
Да. - Не осъзнавате ли колко подобна
е думата "Джем" на "Джема"?
Мисля, че го осъзнавахме. - Господи.
Татко, кръстил си яхтата на мен, а дори не си го знаел.
Не съм ли?
Не разбираш ли?
Привидно бягаш в морето, но всъщност искаш да си с мен.
Затова несъзнателно си кръстил яхтата на мен.
Толкова е прекрасно.
Разбира се, че я кръстих на теб, Джема.
Не беше несъзнателно, доста мислих по въпроса.
Не, направил си го несъзнателно.
И после го направих несъзнателно.
Добър ден. - Добър, мога ли да ви помогна?
Надявам се, аз съм Финеган. - Приятно ми е.
Тес. - Тес.
Дори не си го помисляй.
Кое? - Не питай, знаеш кое.
Странно е, нали?
Кое? - Това.
Ние, заедно. - Сложно е, но не в добрия смисъл.
Мога ли само да добавя, че бих искал още да сме женени?
Не.
Чуй това. Слушай. "Едно е сигурно,
ние не сме първите европейци тук.
Доказва го откритият испански надгробен камък,
принадлежал на жена. Не знам, но се чудя коя е била
и как е дошла и починала тук, тъй като надписът гласи само:
Аурелия 1715".
Боже мой. - "Не можех да си тръгна.
Затова тук, на този красив хълм,
реших да погреба нашите покойници
и да започна строежа на църква".
Означил я е с надгробния камък.
А този мъж е построил църква около нея.
В гробището е. - В гробището е.
Фин.
Не, стига. - Хайде.
Мамка му, държа те.
Откри ли нещо?
Не е тук.
Не мога да повярвам.
Това, че не искаш да повярваш, не значи, че не е вярно.
Или грешно.
Каквото и да значеше това.
Има ли нещо, Тес? - Нещо? Какво нещо може да има?
Просто току-що правихме секс в църква, без дори да сме женени,
а в момента разкопаваме гроб.
Как мислиш, дали не е троен грях? Всеки момент очаквам да ни удари гръм.
По дяволите, добре ли си? - За втори път се спъвам в камък.
Не може така. Ела тук, лош камък.
Чакай, спри!
Скъпа, тежко е.
Това е.
АУРЕЛИЯ
Фин. Фин?
Фин. - Какво?
Ами ако е тяло?
Значи е на джудже със стиснати роднини.
А ако е глава? - Мислиш ли?
Боже мой.
Било е негово.
"За моя вечен покой,
след едногодишен труд на това самотно място,
аз най-накрая избрах подходящо място за товара си,
където природата ще го съхранява срещу посегателства,
случайни или преднамерени. Дори от тези,
които биха използвали сила, за да го намерят.
Късният декемврийски отлив ни показа единствения вход и изход.
Но от януари до ноември ноздрите на кита са вход и изход.
През останалото време подземното скривалище е недостъпно".
Ноздрите на кита? Сигурна ли си?
Да.
Трябва ни място, подобно на ноздра.
Сигурно е Клифтън Пойнт. - Декемврийски отлив...
Зимното слънцестоене. - Отливът разкрива
устието на ноздрите, което е на дълбочина 15-20 крачки.
През два дни от годината се превръща в пещера.
Занесли са ковчежетата вътре, приливът е настъпил
и мястото е станало недостъпно.
Дали току-що не намерихме съкровището си?
Така изглежда.
Приятно ми е, г-н Финегат. - Здрасти, Бъни.
Какво правиш?
Дай ми книгата. - Стига, Бъни.
Сигурен ли си, че не искаш да я дадеш на новото момче?
Какво мислиш да правиш с това?
Остави проклетата лопата!
Стига, не искам проблеми. - Измъкни ме от дупката!
Удари го, скъпа! Свали го!
Фин!
Къде? Какво? Хванете го!
Хайде.
Давай, тръгвай!
След тях!
Дръж се!
Простреляна ли си? - Какво?
Простреляна ли си? - Не, ти прострелян ли си?
Не, още не.
Книгата е в нас, Сайръс!
Фин! - Държа те, Тес!
Наведи се! - Какво?
Фин!
Фин! Не!
Не! Фин!
Фин!
Да тръгваме.
Сигурен ли си, че е мъртъв? Вече бях разочарован няколко пъти.
Трябваше да се прицеля в главата ти, долен кучи син.
Сега моите момчета ще проверят академичната ви теория,
докато аз слагам лед на топките си.
След тази вълна разполагаш с 50 секунди.
Защо просто не влезеш в дупката?
Не мога!
Извини ме, Къртис.
Влизай в дупката.
По дяволите, Сайръс. Защо се бъркаш в работата ми?
Щях да се справя.
Знаеш ли какво? Оправяй се сам.
Оправяй се сам.
Не е тук. - Провери под водата.
Няма нищо, освен скали. - Очакваш ли да ти повярвам?
Ако искаш да се убедиш, слез тук. Сега ме измъкни!
Моля те. - Издърпай я, човече.
Поздрави съпруга си.
Какво? Не! - Какво правиш, човече?
Господи!
Хвърли ми въжето.
Затова говорех!
Слушам. - Тук е, докарайте цистерната.
Ще трябва да влезем през океана.
А момичето?
На нея няма да й трябва.
Дано да е важно. - Мо, Фин е, ситуацията е критична.
Хванаха Тес. - Какво?
Съкровището е в подземието на Клифтън Пойнт.
Взеха я за заложник.
Колко огромен изумруд.
Точно така, забавлявайте се. Ще се погубите.
Напълнете главите им с олово, давайте.
Какъв пъзльо. - Той е по-голям мъж,
отколкото ти някога може да бъдеш. - Дами, ще се размърдате ли?
Досега можеха да убият цял випуск.
Татко.
Страх ме е. - Ще я намерим.
Обещавам. - Притеснявам се за теб.
Благодаря ти.
Ще се видим за закуска.
Мамка му! Колко пъти трябва да го убивам?
По дяволите.
Мамка му!
Някой да ми помогне!
Тес! - Фин?
Фин!
Мамка му!
Там долу има още много от тези.
Къде е Сайръс? - Каза, че идва веднага.
Разбери кой е бил това. Чу ме.
Боже мой.
Мамка му.
Прикривай ме. - Къде отиваш?
Къде отива? Чакай! Къде отиваш?
По дяволите!
Кучи син.
Зареди я, давай!
Не мога да я заредя,
Дай ми го.
Добре ли си, Мо? - Превъзходно.
Качвай се в самолета. - Не!
Не! - Свали си ръцете от нея.
Качвай се в самолета.
Седни отзад.
Махни си ръцете! Казах да сядаш!
Мамка му.
Джема, не!
Настигни самолета. - Дръж се.
Давай!
Щастлив ли си сега, мъжага? - Помогни на Мо, отивай.
Искам да застанеш от страната за влизане.
Коя е тя? - Отляво.
Добре. - Точно до дясната.
Давай, поддържай посоката. - Добре.
Какво правиш? - Приближи се до поплавъка.
Това е мъж, който обича жена си истински.
Това беше.
Тес! - Фин!
Тес!
Скъпа, кога се научи да летиш?
Не съм се научила.
Справяш се чудесно. Още сме във въздуха.
Технически.
Мамка му. Мисля, че е уцелил двигателя.
Крила, задкрилки, скорост, височина,
педали за управление. Всичко е в изправност.
Откъде знаеш всичко това? - Чувала ли си за Плейстейшън?
Господи. - Дръж се здраво.
Точно така.
Фин!
Справяш се. Невероятно е! Летим!
Да.
Как ще се приземим?
Да.
Как се приземяваш в играта?
Богат съм! Богат!
Скъпа, следващата маневра...
Не съм сигурен как точно да я направя.
Трябва да се забавим максимално, точно преди да докоснем водата.
Да се забавим? - Да спрем да летим.
Да спрем да летим? - Да, и да се приземим.
Върху приятната и нежна вода.
Ще умрем ли? - Не.
Няма да умрем.
Мамка му, къде е Фин?
Вероятно управлява самолета. - Значи няма надежда?
Не бих казал.
Искам да ти кажа нещо. - Недей.
Защо не? - Защото така.
Кажи ми след катастрофата.
Така ще има за какво да си мисля.
Сто.
Ще се справим, скъпа. Осемдесет.
Шейсет.
Четиридесет.
Приземи я, момче.
Скъпи, скъпи...
Обичам те. - Ще успееш!
Фин?
Извинявай. Обичам те. Поучих се от грешките си.
Омъжи се за мен. - Не,
не си се поучил, и да,
ще се омъжа за теб.
Скъпи. - Какво?
Превод: KoPaB
http:/subs.sab.bz/ Translator's Heaven® 2008